Mikstura je komplikovana, ali mislim da je ispalo sjajno.
Dobar mamac, maksimum 2 minuta.
Dobro je.
Ti si genije. - Da, jesam.
Niko neće da provali.
Zato mi plaćate duplo više. - Šta? Ne.
Dobio si moju poruku, rekao sam onoj seksi ribi.
Koju poruku? - Rekao sam njoj.
Na mobilnom. Šta je sada?
Kada si ostavio poruku? - Pre dva dana.
Imala je tvoj telefon.
Imala je...?
Kreni.
Neverovatno.
Ko će da mi da moje pare?
Kod koga su moje pare?
Žao mi je tvoje majke. Neverovatno je...
što je bila sa tvojim ocem. - Mrzela ga je.
Mrzela je sve lopove.
Daj mi telefon. - Molim?
Mogu li da dobijem telefon? - Ne.
Dobar potez, usput. - Hvala.
Da li sebe smartaš prevarantom? - Prevarantom?
Ako pokušavaš da nas uhvatiš, čuvaj se.
Ono u kafeu nije bilo slučajno. - Misliš?
Nemoj da se mešaš. - Prihvatiću izazov.
Izgubićeš. - Ne budi siguran.
To što pričaš nema smisla. - I ti.
Samo da znaš, kada si izveo ono dok smo bili zajedno, znala sam da si ti.
Zašto nisi ništa rekla?
Zašto ti nisi?
Nisam hteo da te povredim.
Pretpostavljaš da bi me povredio.
Grešim?
Ne bi trebalo da si ovde.
Moram na sastanak. Neko je ukrao vredne slike.
Interesantno. Imaš li trag?
Kada te vidim sledeći put...
uhapsiću te.
I Oušna i sve ostale koje prepoznam.
Fer.
Spreman? - Da.
Da, naravno. - Savršeno.
Da li imate neprijatelje? Nekoga ko bi želeo da vam se osveti?
Ne bih rekao.
Mislite da je neko hteo da mi naudi?
Ja sam mislio da je zbog slika.
Možda vas zanima, ovo je...
snimak sa moje kamere.
Nisam ga pogledao, ali...
možda su lopovi bili nesmotreni. - Sumnjam.
Ali, pogledaću.
Javite mi. - Hvala.
Hvala vam mnogo, mlada damo.
Hvala za sve, doviđenja.
Neverovatna je.
Jeste li dobili kopiju 1077? Dobro.
Evo šta mi treba: 12 uniformisanih policajaca...
detektori za metal, dodatne kamere.
Poslaću vam fotografije mejlom.
Imate li olovku? Daću vam imena.
Livingston Del, muškarac, belac.
Virdžil Melroj, belac...
Robert Rajan...
Halo? - Dobro jutro, naručili ste buđenje.
Da? - Da. Prijatan dan.
Zdravo.
Šta radiš? - Spavao sam, zašto si obučen?
Pola šest je, moramo da idemo, hajde.
Sada je pola dvanaest. Noć pre akcije.
Gubimo vreme, hoćeš li piće? - Da.
Zbunjen sam, zašto mi je uzela telefon?
Dosipaj mi...
Uvek sam više voleo Ameriku. - Definitivno.
Možda si ti u pravu, možda me jeste zaboravila.
Znaš, razgovarali smo i o tome da li da se tetoviram.
Tražio sam njeno mišeljnje o tome na kom mestu da to uradim.
Neverovatno.
DRUGI PONEDELJAK 2 DANA PRE KRAJA
Šta se desilo? Trebalo je da bude lako.
Kako se to desilo?
Trebalo je da uđemo i izađemo bez problema.
Držimo se teme.
Pređimo opet spisak. - Od kada si ti glavni?
Nisam.
Izvini, prilično sam iznerviran.
U redu je.
Pobogu, prestanite.
Hajde.
Pređimo opet spisak.
Svinging Prist? - Nema dovoljno ljudi.
Ludi Leri? - Nema dovoljno ljudi. Šolder? - Nema dovoljno ljudi.
Stejzen? - Bez žena, a i nema dovoljno ljudi.
A Basket? - On ne može tako brzo.
Nema dovoljno ljudi.
A Tes?
Kako misliš?
Znaš, ona je nakako... - Kako? - Na šta ciljaš?
Ona je kao srećna zvezda.
Ona je srećna zvezda sa puno radosti.
Šta ti je to? Jesi li poludeo?
To je ludilo. - Da, jeste.
Zna da je ludo a priča o tome. - Ne, razmislite.
Ona može da priđe jajetu tokom radnog vremena...
a mi možemo da ugasimo bar polovinu sistema.
Vredi pokušati.
Možda si u pravu. Pozovi je.
Nemoj da me zajebavaš.
Ne poštuješ proceduru o kojoj smo Deni i ja pričali još za vreme Benedikta.
Šta nije u redu?
Deni je dobro, sa Rastijem. Sada ne mogu da komuniciraju sa nama.
Nije dobro. - Dajem ti reč.
Volela bih da me je Deni nazvao.
Znam da bi bio oduševljen da te vidi kada se pozao završi.
Nedostaješ mu.
I, studiraš umetnost, znači sigurno obožavaš Rim.
Sve je u redu ovde.
Da li će da bude tu u utorak? - Da.
Deni bi bio oduševljen kada bi krenula avionom u 7 uveče.
Znači, treba odmah da kreneš.
UTORAK, 1 DAN PRE KRAJA
Mislila sam da ćete da budete srećni. Da li je Deni ovde?
Hteo je da dođe.
Jesi li imala dobar let? Sedela si pored prozora ili pored prolaza?
Koliko dugo je Deni u zatvoru?
Par dana. - Gledaj to sa vedrije strane.
Siguran je od Benedikta.
Rekali ste mi da je on dobro. Lagali ste me.
Pa, dobro je, ima i vremena i para, za razliku od nas.
Imate plan da ga izvučete?
U stvari, nije to. - Treba nam tvoj akcenat.
Da li možeš da glumiš akcenat? Može, ona je sa juga. - Šta je sa vama?
Akcenat je veoma važan. - Izvini.
Objasni mi kakve to ima veze. - Dobro.
Biću iskren.
Zbog gubitka određenih članova...
napravili smo neke izmene i ti ćeš morati da odigraš malu ulogu.
Možeš li da staviš ovo?
I ovo.
Uzmi ovo i napuni ga ovim.
Okrenućemo se, daćemo ti prostora.
Malu ulogu. Ko bi trebala da budem?
Pa...
Stvarno?
Naravno.
Možemo da oslobodimo ovu nedelju.
Ne, nije problem.
Voleli bismo da imamo takvog gosta.
Dobro.
Da, hvala, doviđenja.
Dolazi Džulija Roberts.
Kako će ovo da izvuče Denija?
Treba nam neko poznat i slavan. Zašto ti nisi neko slavan?
Kao u ``4 venčanja i sahrana``
Ona nije glumila u tom filmu.
Kaži ``ja``, ja nisam glumila u tom filmu.
Samo se pretvaraj.
Bože, ugušiću se. - Dobrodošli nazad.
Hvala, veoma je umorna, hvala.
Bože.
Džulija... - Ja sam Florenca.
Mislim da sam video prijateljicu, to je sve.
Ne, apsolutno ne može.
Ne može, ona je filmska zvezda, nije papa, pobogu.
Ti si iz Džordžije, rođena si 1967...
Tvoje srednje ime je Fiona.
Imaš 10 pasa i 7 konja.
Ne, ima više konja od pasa.
Ne mogu.
Nemamo vremena. - Ne mogu.
Razumemo da si malo nesigurna.
To je prirodno. - U stvari je dobro.
Glumiš glumicu, sve su one nesigurne. - Nisam nesigurna.
Prestravljena sam. - Da!
Sjajna si. - Uživela si se u ulogu. - Ti se uživi u ulogu.
Ja treba da glumim stvarnu osobu. - Pa?
Nije u redu!
Misliš, moralno? - Ne.
Ali, da, verovatno. Ne znam, nije u tome stvar.
Treba da se ponašam kao neko ko postoji.
To je isuviše lično.
Ličnije je to što će nama da se desi. - Da.
Možda nas ubiju... - Daj, prestani.
Biće sve u redu.
Pretvaraj se. Moramo to da uradimo.
Ne moraš ni da pričaš, samo se smej. Nasmej im se široko.
Maši kamerama.... - Ona samo to radi.
Ne zaboravi zašto to radiš, nije tako strašno.
Sobna usluga.
Slušaj, biće dobro.
Ti si njima imidž, ti si kao objekat.
Niko te i ne poznaje. - Hej...
Što si se prepala? - Šta radiš ovde?
Ja te obožavam!
Ne bi trebala da letiš, trudna si. - Znam, znam.
Da li je Deni tu? - Naravno. - Deni!
Ne, u stvari nije tu. - Radi? - I da i ne.
Radi? - U Rimu?
Džejms Maksvel. Ja sam vaš veliki fan.
Jesi li bila kod Marsija? Pričali smo pre dve nedelje.
Ne, ne. Reci mu za Marsi.
Kakvo iznenađenje. - Treba da sedneš.
Ja sam iz studija.
Mi želimo da ova beba bude jaka, znate?
Radimo na tome, razumete?
Ne baš.
Džuls, setio sam se.
Planirao sam da te zovem posle poslednjeg susreta.
Tako mi je drago što te vidim. Tako opuštajuće.
Bob je rekao da je zainteresovan... - Dobro.
Mislio sam da... - Hvala. - Molim.
Mislio sam da nazovem Markusa, da vidim dokle je stigao, da bismo se dogovorili.
Kod kuće je, zar ne?
Ja ću da pričam sa Markusom.
Kakva slučajnost.
Pozdravi ga. - Stani do prozora.
Halo? - Halo?
Da li je to Markus? - Ne, Džulija je. Ko je to?
Džulija je. Ja sam sa Brusom... - Sada si sa njim?
Mogu li da razgovaram sa njim? Da li mogu da ga dobijem na sekund?
Prekinuo je? - Da.
Sklonite taj telefon odmah. - Šta?
Uopšte ne razmišljate.
Da li imate pojma koliko je mozak fetusa osetljiv na elektromagnetne talase...
koje stvara vaš telefon?
Kao da joj skenirate stomak!
Dođi ovamo.
Da se predstavim, ja sam njen lekar.
Šta se desilo sa doktorom Veberom?
On je na odmoru. Bolestan je.
Bolestan je i na odmoru je. Zar te to ne nervira?
Žao mi je što sam vas prekinuo.
Vi ste odličan glumac. - Hvala.
Ako ne stignemo do 4 sata...
Rekao sam 50:50.
Možda stignu do muzeja. - Ona je divna.
Šta?
Pa, samo kažem. - I dalje je moja žena.
Nemoj da si nervozan.
Smestili su nam. - Profesionalci. - Ona je kriva.
Koja ona? - Znaš. Ona koja je sve ovo započela.
Zašto? - Daj, priznaj. - Zašto bih, nije ona kriva.
Nego? - Nemoj da si takav.
Jebote. - O čemu pričate?
Njegovoj ženi. - Njegovoj devojci.
Dopada mi se, ali, skapirao sam. - Nije mnogo ljudi, neverovatno.
Čim nije razgovarala sa tobom u restoranu, znao sam.
Skapirao sam. - Jesi? - Mislim, svidaju mi se filmovi. - Sjajno.
Možemo li... zar morate toliko da je požurujete?
Trudna je.
Na Tajlandu su majke rađale i odmah se vraćale na posao.
To su neverovatne žene.
Samo nastavi, dobro je za zdravlje.
Šetnja će ti učiniti dobro.
Dobra vežba.
Da li je vredela?
Da li je Tes?
Onog trenutka kada je ušla, znao sam.
Kakav je osećaj zarađivati toliko?
Džulija. Doktore!
Možda biste hteli da pomognete.
Zatvorite muzej. Niko ne sme da uđe ni izađe.
Brzo!
Sklonite se. Dajte joj prostora.
Pričaj sa mnom.
Dobro je, dobro je. - Jeste? - Dobro, završili smo.
Nema više fotografisanja.
Hvala muzeju.
Zdravo.
Ja radim u muzeju. - Zdravo.
Veoma mi je drago što sam vas upoznala. Ovo neće dugo da traje.
Ne bih da vam dosađujem, ali moj momak je vaš fan.
Bilo bi mi drago da mi date autogram. - Ne, to je neuobičajeno.
Drago. Kako se zove?
Mislila sam da ste levoruka. - I jeste.
Takve su trudne žene.
Pravi fan.
Hvala puno, sjajno.
Dobro, idemo. - Hvala vam.
Još jedna stvar. Upravo sam razgovarala sa nekim ko se zove Marsi.
Zvao je da vas obavesti da u jedan sat imate sastanak u vezi...
snimanja filma.
Ako ga dobijete javite im da ćete svi malo da zakasnite.
Ne bih da vas čekaju.
Vodite ih.
Drago mi je što sam te upoznao. - Takođe.
Stvarno imaš momka ili je to bio samo deo plana?
Pa? Kako je bilo?
Vi ste Olivije?
Ja sam šef odseka Moli.
Čula sam da su vas pozvali iz štaba.
Treba da budete na sledećem letu za Amsterdam.
Izgleda da je bilo nekih nepravilnosti sa papirololgijom.
Komesare.
Hajde, počinjemo.
Zamisli da provedeš život u prostoriji u kojoj ne možeš ni da se ispraviš.
Sobi koja je prljava, bez grejanja.
Sa neizvesnim ishodom povodom pitanja koliko ćeš vremena tamo da provedeš.
U sobi imaš mali prozor koji ti pokazuje gde ne možeš da odeš.
Možda ostariš i umreš za to vreme.
Pitanje je da li ćeš da izabereš to ili ćeš da pomogneš samom sebi.
Šta želiš? - Dovoljno dokaza za dobar slučaj.
Italijani su spremni da vas isporuče posle svedočenja.
Da li ćeš to da izabereš?
Ne mogu.
Razmisli.
Bila sam spremna da zaboravim tvoje ime.
Čekaj.
Sačekaj.
Evo ti.
Hvala.
Dobro si?
Verovali su mi sa Macuijem. - Macui?
A onda su te okrivili za nešto?
To se tako radi.
Kako ja ne vidim te stvari? - Nemoj da si takav prema sebi.
Sigurna sam da oni cene posao koji si uradio.
Na neki način, ponosna sam na tebe. - Hvala. - Oboje smo.
Rekla si tati? - Morala sam.
Izvini. - Sjajno.
Ovo ću da plaćam mesecima.
Majka je morala da dođe u Rim, bla, bla...
Dosta mi je toga, to je kao... kao...
Ovo ti je zbog zatvora. A ovo što si me pretvorio u lopova.
A ovo je zato što si nam uništio našu drugu treću godišnjicu.
Dobro.
Izvini što ti nisam rekao.
Izvini što sam te pretvorio u lopova. - Velikog.
Stvarno mi je žao...
što sam uništio našu drugu trogodišnjicu.
U redu? - U redu.
Opraštaš mi? - Naravno.
Bila si dobra, znaš.
Prati ona crna kola, ona.
Hej, čekaj.
Šta se dešava?
Tvoj otac je živ.
Majka te je lagala, on je živ.
O čemu pričaš?
Rekla je da ako ikada pokuša da te kontaktira da će da ga prijavi policiji i strpa u zatvor.
Odakle ti to znaš?
Zašto bih ti poverovala? Ne verujem ti.
Da li znaš gde je?
Znam ko zna.
Znaju da si falsifikovala 1077.
Odnesite ovo u galeriju.
Vaši gosti čekaju u dvorištu.
Gosti?
O, ne.
Mora da ste veoma uticajni.
Uglavnom treba nekoliko dana da se izađe odande.
Tes, ovo je Frenk Laktur. - Drago mi je.
Zar ne bi trebao da si negde drugde?
Možda u Mongoliji?
Pre toga smo hteli da te pitamo nešto.
Šta? - Kako si uspeo? - Zato si došao?
Hoćeš da znaš?
Pretpostavljam da je to normalno.
Ali, imam još nešto za tebe.
Priznajte da sam najbolji i odaću vam svoju tajnu.
Da? - Ne znam.
Dobro.
U redu.
Reći ćemo ti da si najbolji pošto nam kažeš kako si uspeo.
Kako da odbijem poslednju želju umirućeg čoveka?
Jaje stiže u Rim u 6:21 popodne, u subotu, pre pikazivanja.
U muzeju će da bude do osam.
Ukrao si ga te večeri? Kako si ušao u zgradu?
Kako si prošao obezbeđenje?
To ne bi uspelo, nikako.
Nikako. - Ništa se ne vidi.
Vidim tebe, slušaj me.
Daću ti milion dolara da ućutiš.
Ako ne pričaš mesec dana, daću ti milion dolara.
Milion dolara, bez zezanja.
Bez opreme, bez konopca...
Nemoj mi reći da ne znaš kako to da uradiš.
Kako si prošao pored lasera?
Laseri.
Pa...
Dobro. Najbolji si.
Hvala ti, Deni.
Dobro je. Sada...
Samo nam daj naš novac i idemo.
Novac?
Koji novac? - Rekao si da ćeš da platiš Benediktu ako pobedimo.
Neverovatno. - Ne, ne razumete.
Vi niste pobedili.
Izgubili ste.
Ne samo da ste izgubili nego je cela vaša ekipa uhvaćena.
Moram nešto da ti kažem.
Uopšte ne ličiš na nju. Naročito tvoj nos.
Ali uši, i to kako nosiš tu haljinu...
To znači da ste...
pričali sa Lamarkom.
Pričali ste sa njim?
6 DANA PRE KRAJA
Obzirom da sam mrtav, mislim da ne sme da se zna da sam umešan u ovo.
Naravno.
Ironično je da će rešenje vaših problema da bude Lenur.
Isprovocirao sam ga kada sam rekao da ste bolji od njega.
Izvinjavam se zbog nevolja koje sam izazvao. - Nema potrebe.
Zapamtite, kada dođe vreme...
i izazov počne, morate da pretpostavite da ćete da budete pod prismotrom.
Gde god da odete.
Morate da budete veoma ubedljivi.
Pravo jaje...
će da bude u vozu koji kreće u 9 ujutru.
Hvala. - Spasao si nam živote.
Jesam.
I nadam se da ćete imati sreće.
Tako znači.
Slike su u skladištu u Milanu.
Ulica Andrioti 17, soba 222.
Šifra je 2311... - 646.
Hvala.
Na stranu igra, ali...
kako si uspeo?
Pa, večeras sam vam ispričao jednu priču, mislim da je za sada dovoljno.
Ako biste...
sada.
Čija je ovo kuća? - Čoveka koga sam upoznao u Parizu.
Poznaje mog oca?
Verovatno bolje od ikoga.
Ko je on? - Pomogao je oko Noćne lisice. - Kako se zove?
Njegovo pravo ime? - Ne znam ga.
Koliko dobro poznaješ Lamarka?
Lamarka?
Bože.
Gde si dođavola bio?
Čekao sam.
Šta?
Ovo.
Bože.
Uspeli smo. Slučaj je završen.
Da li je validan? - Dobar je, veruj mi.
Ne verujem ni tebi ni njima.
Ako je validan, završili smo. - U tim svađama niko ne pobeđuje.
Deniju je dosta ovoga.
Kompeticija nam upropašćava posao. Neki klinci sada pokušavaju da se dokažu.
Ljudi kao Oušn...
se vraćaju, ne vole da gube.
Previše su ponosni.
Možda neki, ali, ne Deni.
Veruj mi, on se ne oseća kao da je izgubio.
Teško je poverovati, ali tako je.
Ako iko od vas nešto pokuša, čekaću.
Ne mogu da predvidim budućnost.
Za to plaćam profesionalce, a i oni nekada pogreše.
Ne kažem da niko neće opet da pokuša da te opljačka.
Ali, reći ću ti ovo: ako se, ne daj Bože tebi nešto desi...
mi nećemo da budemo umešani.
Bolje nomojte, Rubene. Bolje nemojte.
PONEDELJAK UVEČE
Zdravo, kako si? - Dobro.
Drago mi je što vas vidim, ljudi.
Ne sećaš se?
Rubene.
Moj Bože.
Bože.
Svi ste uhapšeni.
Ovo je njegov sto?
Njegov sto?
obrada - Boki bbokica@beocity.net